![Ascens Europa femení](https://liniaxarxa.cat/liniagracia/wp-content/uploads/sites/52/europaascens.jpg)
L’alegria es va desbordar després de l’ascens. Foto: Línia Gràcia
Emociona veure la química que hi ha entre les jugadores i l’afició del CE Europa. Canten, salten, s’abracen i tornen a abraçar-se per celebrar l’ascens a la Tercera Divisió RFEF, que va tenir lloc dissabte passat. Ho feien gairebé a les fosques perquè algú havia tancat molt de pressa les llums del Municipal José Luis Ruiz Casado, el camp del CE Sant Gabriel, a Sant Adrià de Besòs.
“Mira quanta gent ha vingut, quantes persones festegen que el somni s’ha fet realitat i jo no puc ser més feliç. És un èxit amb una autoria múltiple”, confessava, emocionada, la capitana Andrea Porta. “Em sap greu no haver pogut guanyar [0-0], sobretot per la nostra afició. Teníem molta pressió i el Sangra és un gran rival”, afegia.
El cap de l’entrenador, Joan Bacardit, semblava un videoclip. No parava de reviure escenes. “Per molt que t’ho expliqui, no seré capaç de transmetre’t com em sento d’orgullós de dirigir el CE Europa. Quan vam jugar a Vic, les jugadores que no estaven a la llista de convocades van arribar al camp abans que l’autocar”, confessava.
L’exemple és prou gràfic per descriure que les 23 jugadores se senten útils i necessàries. “És evident que totes volen jugar i he intentat rotar molt i que se sentin protagonistes. Gestionar la situació no ha estat fàcil, però la seva implicació des del primer minut és impressionant”, afegia Bacardit, dolgut perquè hores abans [el passat 12 de març] el segon classificat, el CD Atlético Baleares, havia golejat per 3-0 l’Stadium Casablanca i s’apropava a sis punts amb 12 per jugar-se. El pròxim 3 d’abril les escapulades s’enfrontaran al seu immediat perseguidor, l’únic rival que ha estat capaç de derrotar-les (0-1 a la primera volta). Els seus únics empats han estat a zero, contra el CD Riudoms i el CE Sant Gabriel.
“Un xoc de realitat”
“Veure la celebració de les jugadores ha estat un xoc de realitat perquè estava pensant que hem perdut dos punts i realment hem pujat de categoria. Amb els dies, valoraré que hem sumat un gran punt contra un rival excel·lent”, afirmava dissabte el tècnic del CE Europa. “Estem gaudint del camí i ara volem ser campiones de Lliga. L’ascens sense el títol no és el mateix”, defensava Andrea Porta, orgullosa d’un equip ambiciós i generós que té molt talent i destaca els dies plàcids i els més complicats, com la remuntada contra l’SD Huesca després d’anar perdent per 0-2, o el triomf a penúltima hora contra el Vic Riuprimer REFO (0-1).
“Mai negociem cap esforç i aquest caràcter ens ha fet assolir un ascens merescut, l’objectiu que el club feia molts anys que buscava”, celebrava Shara Codina, Codi. “Ah, i com pots comprovar, som molt divertides. Mira com balla la Maria Farreras! És una crac! I què me’n dius de l’Anna? És immensa, eh! La seva intervenció en el darrer minut ha estat extraordinària”, afegia la davantera.
“Hi haurà qui cregui que arribar fins aquí ha estat fàcil perquè som líders des de la primera jornada, i no és així. Mantenir-te a dalt és molt dur mentalment”, valorava la central Esther Barberà, que té veu de locutora i fusta de líder. Des que va entrar per la porta del vestuari es va sentir com a casa: “Som un grup acollidor i generós. Sempre saps que si no hi arribes tu, hi arribarà una altra companya. Em sento molt afortunada de jugar en un equip així”.
Estimar-se i creure
“Ens estimem i cada una ho donaria tot per l’altra. Creiem en el grup i el cos tècnic. Joan Bacardit ha liderat una idea que defensem fermament”, deia també just després de l’ascens Maria Abad, extrem que viu la seva tercera temporada al club. “Està clar que quan arribes a una entitat, no sents encara els colors. Ara puc dir-te que el CE Europa m’emociona pel que em fa viure dins i fora, pel grup i l’afició”, afegia.
Quan l’àrbitra Ester Erra xiulava el final del partit, mentre saltava, cantava i repartia abraçades, Andrea Porta se’n recordava de les persones que “m’acompanyen i sumen en els bons i mals moments”. “El futbol són estats d’ànim i ratxes. I passi el que passi, sempre necessites suport. Tenim la millor afició de la categoria. Faci sol, pluja o vent ens acompanyen sempre. Notem la seva energia”, tancava, orgullosa.