![pobresa](https://liniaxarxa.cat/liniavalles-cerdanyola/wp-content/uploads/sites/60/pobresa.webp)
L’any 2021, 125.000 persones estaven en risc de pobresa al Vallès Occidental. Foto: Arxiu
La pobresa no hi entén de llocs, gènere ni edats i, tot i que sovint acostumem a pensar que és un fenomen que passa lluny nostre, està molt més a prop del que ens pensem. Al Vallès Occidental, l’any 2021, el 13% de la població vivia en risc de pobresa, segons el darrer informe de l’Observatori comarcal sobre renda, pobresa i desigualtat. Malgrat que sembli una xifra no massa elevada, equival a unes 125.000 persones, és a dir, a la suma de tota la població que tenen Cerdanyola, Barberà i Ripollet aproximadament. Mentrestant, la taxa de pobresa extrema se situava en el 6% el mateix any, el que representa unes 54.000 persones.
Tot i que són xifres que han anat a la baixa des del 2015, cal destacar que a escala municipal la incidència de la pobresa és desigual. De la mateixa manera que a localitats com Matadepera aquesta taxa no supera el 5% i a Sant Cugat el 8%, a altres municipis com Badia o Montcada i Reixac supera el 17% i també la mitjana catalana, provincial i comarcal. Tanmateix, l’anàlisi detallada revela que en determinades zones del territori aquesta taxa és molt més alta.
El cas de Ripollet
El cas de Ripollet és un dels més alarmants, en tenir una taxa de pobresa del 16% i una taxa de pobresa extrema del 7%. Aquestes xifres situen la localitat com una de les més pobres de la comarca, ja que, a més, en sis de les vint seccions censals que té la taxa de pobresa és superior al 20% i en dues d’elles la taxa de pobresa severa està per sobre del 10%. Segons l’informe, són xifres que es consideren “molt elevades”.
La pobresa afecta més les dones, la gent gran, els migrants i les llars amb infants
Pel que fa a l’evolució d’aquestes dades, analitzades des del 2015 fins al 2021, Ripollet se situa com la segona ciutat on menys ha disminuït la taxa de risc de pobresa, només un 1,5%. En aquest sentit, des de Càritas Ripollet asseguren a Línia Vallès que fa anys que la pobresa colpeix la ciutat. “Cada vegada ens envien més gent”, lamenta el rector de l’església, Josep Gassó.
Segons l’Observatori del Consell Comarcal, el principal factor que determina la pobresa i el que més influeix en aquest fenomen “és la renda neta”. Així ho mostren les dades consultades, que situen Ripollet com el segon municipi del Vallès Occidental amb la renda neta mitjana per persona més baixa, de 13.000 euros. De fet, el 2021 no hi havia cap secció censal amb una mitjana de renda considerada alta.
Barberà i Cerdanyola
Tot i que en menor mesura, la pobresa, que es defineix com aquella situació en la qual els ingressos percebuts estan per sota del 60% de la mitjana dels ingressos de les llars, també afecta altres localitats com Barberà i Cerdanyola.
Al primer municipi, la taxa de risc de pobresa se situa en el 9,5% i al segon en el 10%, mentre que la de pobresa severa se situa en el 4% i en el 4,5% respectivament. Són dades per sota de la mitjana catalana, provincial i comarcal i, a més, cap de les dues poblacions té seccions censals amb taxes de pobresa especialment elevades.
Tot i això, crida l’atenció que Cerdanyola, un dels municipis del territori amb més renda mitjana per persona, també sigui una de les localitats on menys ha disminuït la taxa de pobresa severa en els últims anys. En aquest sentit, cal destacar que és una de les poblacions amb més desigualtat d’ingressos de la comarca.
Pobresa i desigualtat
Juntament amb la renda, “la clau de ser pobre o no és la desigualtat per classes socials”. Ho assegura Francesc Valls, codirector de la càtedra d’Inclusió Social de la Universitat Rovira i Virgili. Es tracta d’una afirmació amb la qual coincideix l’Observatori, des d’on defensen que “la incidència de la pobresa no afecta per igual la població” i que, per això, malgrat que la taxa de pobresa s’ha reduït al Vallès Occidental en els darrers anys per a la majoria dels grups analitzats, “es manté molt elevada en determinats grups”. En concret, entre les dones, la gent gran, les llars amb infants i adolescents, i els migrants, que acostumen a concentrar-se en barris determinats, “molts dels quals són dominats per la pobresa i, fins i tot, la marginalitat”, apunten des de l’Observatori.
Davant de tot plegat, Valls alerta que “estem en una situació de risc evident” i avança que, per revertir aquesta realitat, cal “la corresponsabilitat dels agents socials”. “És l’única manera de sortir de la pobresa”, assegura.